Kungariket Gabilonia - en gång i tiden hem åt världens tappraste riddare.
Men inte nu längre.
Sen riddarna fördrevs till förmån för rättstjänare skrivs nya lagar dagligen.
Paragraf 1: Det är förbjudet att skrika på gatan!
- Brödet är stenhårt! - "Stenhårt bröd..."
- Skulle det vara gammalt? - "Gammalt bröd..."
Ja, det är stenhårt, som din skalle.
"Som din skalle..."
Fortsätt gå.
Det här blir dyrt. Slitna hästskor, odugliga framlyktor...
Registreringsbevis, legitimation och tillstånd - för både dig och hästen.
Allt är heltokigt.
Men jag vet inte vad va... vaccinationsbok betyder.
Beklagar, fröken. Då måste vi ta katten.
Nej!
- Det här brödet är hemskt! - Ursäkta, mr Nicasio...
Sparkles!
- Läste de upp dina rättigheter? - Jag vet inte vad mina rättigheter är.
Iväg, innan han kommer tillbaka.
Här bor jag med min far, som råkar vara rikets mest framstående jurist.
Jag borde plugga inför inträdesprovet till juristutbildningen, men...
"Han hade mött drakar förut, men den här var annorlunda."
"Det här var Gidrath, den trehövdade draken!"
"Om någon riddare kunde besegra den så var det..."
Sir Roland! Min farfar...
Justin! Frukosten kallnar.
Upp och hoppa! Det är en strålande dag.
Ja...
...far.
JUSTIN OCH DE TAPPRA RIDDARNA
Tillåt mig, herrn...
- Du har fått brev. Du är antagen! - Gör man inte inträdesprov?
Inte min son. Juridikstudierna blir den bästa tiden i ditt liv. Njut av den.
- Salarna där lagens legender danats... - Men far...
Nätter av studier under stjärnorna... Snart sitter ditt diplom intill mitt.
- Men tänk om jag inte ska börja i år. - Varför inte?
För att... För att jag inte vill bli advokat.
- Än. - Det är klart du vill.
- Det känns inte rätt för mig. - Vad vill du då bli?
Jag har funderat på... Jag vill bli riddare!
Sitt ner.
Riddare är illegala. Min son får inte bryta mot lagen.
- Tänk om lagen har fel. - Va?!
Vi har inga riddare, för de behövs inte.
En sann hjälte har lagboken som vapen.
- Men farfar räddade kungariket. - Dra inte in far i det här!
- Sir Roland räddade dig också! - Tig! Tala aldrig mer om din farfar!
- Men om din far kunde vara riddare... - Nog! Du läser juridik, punkt slut.
- Justin! Vad är det? - Jag är dödsdömd.
Är det din far nu igen? Är du hungrig?
- Ja, jag saknar honom också. - Om jag bara fått lära känna honom.
Nej tack.
Du skulle bli en usel advokat. Du är ärlig och ljuger för dåligt.
Och du skulle inte klä i peruk.
Jag kan inte göra det, men annars blir pappa sårad.
Vad ska jag göra?
Kom.
Du har sett den tusen gånger och ser alltid lika fåraktig ut.
Titta nu riktigt noggrant. Ser du att nåt saknas?
- Nej, vad ska jag leta efter? - Inspiration.
- Då har du valt fel dag. - Titta ordentligt!
- Jag ser inte. - Struntprat!
Svärdet saknas! Varför har jag aldrig sett det?
Du var barn, så du fantiserade dit det. Men nu börjar du bli vuxen.
Jaså? Far behandlar mig som ett barn.
Jag vet vad jag vill, men vill inte såra honom.
När Reginald var liten sa han till din farfar:
"Pappa, när jag blir stor vill jag bli en sån som skriver lagar."
"Världen är för komplicerad utan regler."
Och din farfar svarade: "Du får bli vad du vill, min son."
Och han gav honom en kram.
Jag minns kungens ord när din farfar dubbades:
"Bär detta svärd med styrka och rusta ditt hjärta för godhet."
"Använd det aldrig till att göra skada, utan blott..."
...blott till att försvara det goda.
Tack!
Om du ska bli riddare måste du ha ett uppdrag.
- Att hitta farfars svärd. - Bravo!
Gå till visdomens torn och säg vem du är.
Ge dem denna nyckel, så tränar de dig till riddare.
- Men var finns tornet? - Det blir din första utmaning.
Men skynda dig, kungariket blir allt svagare.
De bannlysta kommer snart tillbaka och det finns ingen som kan stoppa dem.
Äntligen hemma.
Du har blivit ringrostig, Heraclio.
Var hälsad, min drottning.
Jag har tjänat er troget och aldrig svikit er, förrän ni svek oss.
Med varsin underskrift satte ni och juristen stopp för våra glansdagar.
Det var allt som behövdes.
Efter åratal i exil måste jag nu gå samman med ohyran jag svor att bekämpa.
Varför lyssnade ni inte? Nu måste jag låta svärdet tala...
Och ni två måste dö!
Allvarligt, Sir H...? Vad är det här för ruckel?
Nåja, det har ju "charm". Och läget är allt, sägs det.
Och smycken finns det! Läcker krona!
- Vad har du på dig? - Du la märke till det!
Det är en egen kreation. En soldat kan faktiskt ha klass.
Styrka... och stil.
- Vi behöver en armé. - Okej...
Sätt dig inte för bekvämt. Du och dina bröder har mycket att göra i kväll.
I kväll?
Är den här klänningen vuxen nog för min myndighetsfest?
Ja, du ser ut som en prinsessa!
Nej, klänningen måste vara perfekt. Det kommer gäster från hela riket.
Sebastian! Hitta nåt som får dem att tappa hakan.
Minns du att jag ville bli riddare redan på dagis, Lara?
Snacka om fel årtionde...
Jag är väl gammalmodig, men nu har jag faktiskt chans att förverkliga drömmen.
Säg inget, men jag kan inte läsa juridik.
Är du galen? Det är ju hemskt!
Ja, hjärtat, det är svårt för mig med. Jag kanske aldrig kommer hem igen.
- Du menar inte allvar! - Jo, faktiskt.
Jag kanske faller offer för en drakes eld.
Snacka om hett!
Ja, ett par tusen grader, tydligen.
Faran blir min ständiga följeslagare. Faran, och min tillgivenhet för dig.
Vad är det här?!
Javisst! En riddare bär alltid med sig ett tecken på sin dams ynnest.
En strumpa... Jag ska alltid ha den med mig. En dag ska du få den tillbaka.
Är fjanten fortfarande här?
Ursäkta mig, hjärtat, men nu ska jag prova intimare plagg.
- Underkläder. - Oj, förlåt.
Jag kommer hem igen när du är myndig - som riddare!
Vad hände egentligen?
Herr Justin gick härifrån med en av frökens strumpor.
Fint.
Mon Dieu! Det här livet tar kål på mig.
Halloj!
Kom hit!
Kom hit, idiot!
Vi är på uppdrag, inte på dressyruppvisning. Loss!
Duktig pålle.
Halloj!
- Vinkeln gånger vindstyrkan... - Du där! 15 grader sydsydväst!
Jag menar... ditåt!
Vi fritar de första. Champ får ut dem, medan Copas och jag...
- Sluta dricka bubbel! - Det var inte jag... utan han!
Ja, här har vi fenomenala fyran...
Varsågod.
Nu, pucko!
- Nej, nej, nej... - Jo, jo, jo!
Helt perfekt. Skål för det!
Kom, Skipper.
Jag letar efter män... Äkta män!
Som vill sluta sig till vår kamp-
- i utbyte mot frihet och högvis med guld.
- Ta mig! Ta mig! - Ta med dem ut.
Okej, några förslag...
Långrandiga draperier skulle få tunneln att kännas högre.
Och blommor! Inget piffar upp ett fängelse som blommor.
Inkräktare!
Rid tillbaka!
Ta dem!
Ajöken!
Upp och hopp...
Trasiga örnen, en plats för legender, äventyr och...
...plockmat?
Välkommen till Trasiga örnen. Vad får det vara?
- Vad har hänt här? - Det var så här när jag började.
- Vet du vad du vill ha eller inte? - Här möttes hjältar inför sina äventyr.
Det gör de fortfarande, läs menyn.
Den friterade grisfotsburgaren är ett äventyr i sig.
Torskleverkebaben är en lek med döden.
- Jag heter Justin. - Ett ädelt, men ganska töntigt namn.
- Jag hoppades hitta en trollkarl här. - Vill du ha pommes frites till?
- Var är min drakburgare?! - I ditt nylle, om du inte slutar gasta!
Vi älskar våra kunder. Oj, nu blir det bråk...
- Talia! - Det här är våra dörrvakter.
- Betjäning! - Jag är upptagen med en riktig gäst.
- Ni ska skydda baren, inte tömma den. - Vad ger dig rätt att bestämma?
Det faktum att jag har en hjärna.
- Släpp henne! - Hörde jag nåt?
Så gör man inte mot en dam i min närvaro!
Okej...
Bråka med nån i er egen storlek!
- Du...! - Nu är jag redo.
Det där hjälper ju säkert...
Du, snygging...
Hejsan...
Försök dig inte på det här hemma.
Okej!
Nej, nej, nej...!
- Igor! Slamski! Vad är det frågan om? - Förlåt, chefen.
De kastade pil om vem som ska städa i svinstian - och det blev oavgjort.
Det väntade jag mig inte av er... Initiativrikedom!
Avdragsgillt och kostnadseffektivt... Ni vann visst båda två.
Det kan inte vara lätt att jobba här. Tack!
Det är jag som ska tacka. Talia var namnet.
Köp rustning på vuxenavdelningen nästa gång.
- Vilken fin! - Det där är inget särskilt.
- Sir Rolands vapensköld... - Ge mig den.
Den ser äkta ut. Lagerbladen går åt vänster, på kopiorna går de åt höger.
- Ta hand om den. - Det där är det inte många som vet.
Roland dödade 16 drakar - världsrekord!
Vissa räknar inte Balthazar Baktung, men en drake mindre är en drake mindre.
- Det brukar jag också säga. - Är du ute på uppdrag?
Jag söker vishetens torn för att bli riddare och återbörda Rolands svärd.
- Jag hoppades hitta en trollkarl här. - Det närmaste vi har är... Melquiades!
Tja... Vad har jag att förlora?
Ge mig en öl till! Med skumkrona den här gången!
Ska bli, chefen.
Hej...?
Var hälsad, främling. Må det mörka ljuset vara med dig!
- Jag heter Justin... - Tyst, säg ingenting!
Mitt tredje öga ser rakt in i dig.
Du heter... Justin!
Ja, som sagt. Och du är Melquiades?
Nej, jag är Karolius, det mörka ljusets härold!
Vänta lite... Jag förnimmer nåt...
- Det är... Det är du! - Det kanske är strumpan...
- Nej, din aura är stark! - Jag letar efter visdomens torn.
Jag känner till alla magiska platser och alla magiska varelser i hela riket!
Förutom just det där.
- Men jag vet en som vet - Melquiades! - Melquiades?
Yppa bara mitt namn, så kommer jag.
Ett ögonblick.
Ja, okej... Hej då. Hej då.
Hej då, sa jag!
Karolius säger att du söker visdomens torn. Svaret finns här... nånstans.
Men ljusets väsen i femte sfären har visat hur jag ska förmedla vetskapen...
- ...genom silvertråden! - Vilken tråd?
Den här. Jag ska överföra min kunskap till dig genom denna ektoplasmatråd.
- Känner du nån annan trollkarl? - Ja, Karolius. Men inga trollkarlar.
- Var håller min öl hus? - Här, chefen! Med extra skum.
Så där ja!
- Annars kan jag rita en karta. - Toppen.
Följ det snirkliga strecket.
Tur att du frågade mig och inte Karolius. Han är en klåpare!
- Det där hörde jag! - Än sen, din bluff?
- Säg om det där ute! - Så gärna: bluff, bluff, bluff!
Där ute!
- Nå, knäppgök eller trollkarl? - Antagligen både och. Minst sagt.
- Men det här är bättre än inget. - Du är rolig, hjältelärling.
- Kom tillbaka och berätta hur det gick. - Det kan du räkna med.
Som Ers Majestät befallde.
- Lily! Det var länge sen! - Min drottning!
De här väggarna har sett bättre tider.
Jag minns när vi firade våra hjältars triumfer här inne.
Jag har hört rykten om ett band skurkar.
Ja, förut stal de bara guld, men nu fritar de fångar.
Det sägs att de har en hel armé. Utan riddare är vi försvarslösa, Lily.
Jag har begått ett misstag.
Vilken syn! Vem är du?
Aldrig förr har jag skådat så mycket skönhet och manlighet!
Vänta...
Så där ja, mycket bättre.
En ängel... Slog du dig när du föll ner från himlen?
Funkar varje gång.
- Jag hörde att unge Justin är försvunnen. - Inte försvunnen, men tack.
Jag bryr mig om er familj. Roland har en särskilt plats i mitt hjärta.
- Som jag saknar den tiden... - Det gör folket också. De är olyckliga.
De längtar efter hjältar och triumfer!
Efter en tid när de bästa öltunnorna öppnades till deras ära-
- och damer trånade efter dem. Ingen kan motstå en man i rustning.
Öl och kvinnor...
Med den här kroppen och det här ansiktet kommer vi att gå långt!
Knäppgök eller trollkarl?
Kanske trollkarl!
Och nu då? Hallå!
Hallå! Hallå!
Uppfattat! Det räcker så, pojk!
- Har du kommit vilse? - Nej, jag ska tränas.
- Till klockare? - Nej, jag vill bli riddare.
- Så trevligt. - Och så har jag den här.
Nånstans... Här!
- Du är alltså Sir Rolands son. - Hans sonson.
Kliv i båten, unge man.
- Hur länge har ni varit färjkarl? - Ser jag ut som en färjkarl?
- Han är så ung och spinkig... - Lugna ner dig, Braulio.
Vad var det jag sa?
- Jag heter Braulio, och du... - Jag är här för att träna.
Gudskelov! Efter alla dessa år utan kandidater var vi nära att...
Tråka inte ut gossen, Braulio. Det räcker så.
- Det här är Sir Blucher. - I egen hög person? Vilken ära!
Vet du verkligen vem jag är, eller är du bara diplomatisk?
Jag har läst allt om er i riddarboken!
- Men... - Ut med språket!
Ni är kortare i verkligheten.
Du är ärlig. Det är en bra början, pojk.
Jag ska visa vad Braulio håller på med.
Vi spelar mot riddarbröder i en orden i Fjärran Östern.
Rör ingenting.
Där är hon ju. Fyra generationer har spelat det här partiet i mer än 450 år.
De har ägnat månader åt det här draget.
Men vilket löjligt drag!
De är chanslösa!
Vad fånigt!
De dödade min drake!
Jag ska visa de där sjögräsätarna...
Ring i klockan, Justin! Och få hit Legantir.
Javisst.
Nej!
- Braulio! - Vad händer?
Hämta Legantir! Han har fått ett anfall.
- Skynda dig! - Vad är det för oväsen? - Braulio!
Var det där magi?
Kom, pojk. Det är bäst att han får återhämta sig i lugn och ro.
Jag är äldre och mindre än du.
Sluta drömma, Justin! Anfall, pojk!
Tjusigt...
Klostret har för många sprickor och jag har för många krämpor.
Kom an nu, överraska mig!
Om du är osäker, så låt bli. Annars ger du motståndaren chansen.
- Vill ni vila? - "Vill ni vila?"
Så säger inte en krigare! Finta och attackera! Sätt fart!
Det tar en stund att kicka igång gamlingar, men än funkar vi fint.
Färre, men mer precisa anfall.
Glöm inte att skydda kronjuvelerna.
Det är inte kläderna som gör mannen, pojk.
Det är mannen som gör kläderna.
Du förlorade i dag, pojk, men det är inget du ska finna dig i.
Ta ett bad, du stinker som ett troll.
- Jag var uppe tusen gånger i natt. - Så blir det när man blir gammal.
Nej, jag var orolig. Jag vet inte om det här är så klokt.
- Han är för ung, det är farligt. - Han har sin farfars hjärta, Legantir.
Det är det jag är rädd för.
Ursäkta, jag fastnade i stan.
Jag passade på att se det senaste modet och lyssna på det senaste skvallret.
Låt mig presentera... er armé.
Var det här det bästa du lyckades åstadkomma?
Lystring!
Ni är avskum!
Avskum, för det är vad det dåraktiga rättssystemet har gjort er till.
Egentligen är ni mycket mer.
Tillsammans kan vi visa hur svaga de är.
Deras patetiska lagar är ingenting mot våra svärd.
De ska få be för sina liv! Om ni krigar på min sida-
- lovar jag er att de som fängslade er ska få betala för det!
Gå med mig, så ska jag träna er till krigsmaskiner.
Hos mig ska ni alla få ta plats i det nya kungariket.
Och rikedom, bortom era vildaste fantasier!
- Jag vill ha fler. - Fler... Va?!
- Vi har inget mer guld. - Då får vi ordna det.
Slog du dig när du föll ner från himlen?
Det var inget. Jag vill tala med chefen.
Han är skyldig mig två veckors lön.
Ska jag försvara dig, fröken? Har du problem?
Inget jag inte kan hantera på egen hand.
Kom på maskeraden, då blir det fina priser.
- Jag vill ha ert bästa rum. - Då blir det kungasviten till herrn.
- Det bästa! - Och ni heter?
Hörni! Jag jobbar faktiskt!
En ungmö i trångmål!
Sluta upp med orättfärdigheterna!
- Ungmön i trångmål är räddad. - Släpp! Annars får du se på trångmål.
Och tack! Tänk om jag dött av servetterna.
- Det gör ont att skära sig på papper. - Vem tror du att du är?
Bybor, bönder, folk i allmänhet och läckra ungmör!
Kom närmare...
Jag är Sir Clorex!
Jag försvarar änkor, föräldralösa och vackra ungmör-
-som den här.
Jag har valt att ära er by med min närvaro-
- och upprätthålla freden här med hjälp av min starka arm.
- Titta bara! - Äntligen - en riddare!
Jag är stolt över att leva i ett land som nu har blivit så mycket mer-
- tack vare min vackra figur och min förnämliga profil.
Med min skicklighet och mitt ädelmod-
- ska jag försvara det som är rätt och riktigt. Tack!
Nu tar vi det lite lugnt, han stannar hela veckan.
Ett trefaldigt leve för mig.
- Hipp, hipp... - Hurra! Hurra! Hurra!
- Braulio! - Du måste vara försiktig! Ut!
- Men det var inte... - Försvinn!
Rör på dig... Rör på dig!
- Hej, Mel. Vi stänger nu. - Rör på dig!
- Hoppas att Justin har det bra. - Det har han.
Hur vet du det? Genom telepati?
Han har det bra eftersom du tänker på honom.
Jättegulligt, men han är inte min typ.
- Hon gillar honom. - För en gångs skull är vi överens.
Den melodin har jag hört förut.
Mina föräldrar sjöng den när jag hade svårt att sova.
Jag förmodar att deras föräldrar gjorde likadant.
- Var finns din mor nu? - Hon dog när jag var liten.
Det var tråkigt att höra.
Då måste du och din far stå varandra nära.
Jag är ledsen för det som hände med Braulio.
Be inte om ursäkt, dra bara lärdom av det.
Vad är det för fel på honom?
Ett av hans experiment gick snett.
Sen dess har hans hjärna inte riktigt fungerat.
Det enda jag vet är att det finns två sidor av samma mynt.
- Tror ni att jag klarar det här? - Det kan jag faktiskt inte svara på.
Jag förstår att du tvivlar, annars skulle jag vara orolig.
Jag har bara drömt om att bli riddare, jag vet inte om jag är modig nog.
Att du trotsade din fars vilja betyder att du tror på dig själv.
Bara det tyder på att du är en modig... man.
- Ni tänkte säga "pojke". - Ja, det tänkte jag.
Skönt att ni inte gjorde det.
Nu, då?
Följ med mig, pojk. Vi har mycket att göra i dag.
Jag vill att du besöker en mycket speciell plats.
Du ska få se något som endast ett fåtal har fått se. Kom.
Välkommen till Hjältarnas sal.
- Tapperhetens riddarorden! - Det stämmer bra.
Alla är unika och enastående.
- Var och en står för altruism och mod. - Otroligt!
Sir Grower, Sir Aglif, Sir Bladolfin...
- Den här, då? - Han förtjänar inte längre sin plats.
- Sir Heraclio... - Din farfars mördare.
- Orsaken till att far avskyr riddare. - Riktigt så enkelt är det aldrig.
Ingen har berättat för mig vad som hände.
Det är därför du är här. Kom här.
Där är han... Den siste av oss. Min bäste vän.
Sir Roland, din farfar.
Den mäktigaste riddaren kungariket har skådat.
Har du nyckeln som du fick av din farmor?
- Nyckeln, pojk! - Ja...
Var är svärdet? Vad betyder det här?
- Att ditt sökande bara har börjat. - Ni vet var det finns, eller hur?
Det är väl klart. Jag ska berätta en saga.
En sann saga om din farfar och hans svärd.
När vi försvarade Rhulls murar stupade vår kung.
Drottningen lämnades ensam, för förkrossad för att styra.
Din far beslöt att inte följa sin fars fotspår-
-utan att i stället bli advokat.
Drottningen förlitade sig på hans hjälp i sin regering.
Men varje förändring orsakar mer förändring.
Eder och kontrakt kom att prägla hela våra liv.
Drottningen trodde att det skulle stoppa våldet som dödat hennes kung-
- så hon vände sitt hjärta ryggen och gjorde riddarna laglösa.
Alla lydde, utom en.
Sir Heraclio kallade drottningen svag och advokaterna för troninkräktare.
Han attackerade drottningen och Reginald-
- och de tidigare vapenbröderna stred på liv och död.
Sir Roland avväpnade Heraclio och hade tillfälle att döda honom-
- men tvekade, och Sir Rolands svärd befläckades av hans eget blod.
Den ädlaste hjälte vårt land någonsin skådat fick betala det högsta priset-
-för att rädda sin son och kungariket.
Resten är historia.
Heraclio har alltså svärdet. Då ska jag leta reda på honom.
Sakta i backarna, pojk. Då måste du vara väl förberedd.
Han är en skicklig krigare och du är en liten knatte.
Han tuggar sönder dig och spottar ut dig.
- Och...? - Jag gillar din inställning.
Kom nu, du har mycket att göra!
Bra.
Jag vet hur vi kan få mer guld.
Lord Brazenhead, landets rikaste man, ska ha fest för sin dotter Lara.
- Han sparar inte på krutet. - Mycket pengar på ett litet jobb.
Det är busenkelt, dessutom är hon gudomligt vacker.
Du där! Kom hit.
Låt mig visa. När jag säger "stöt" menar jag inte "stick" eller "hugg"-
-utan "stöt"!
Försök en gång till.
Gör det du behöver för att sätta planen i verket.
Jag måste medge att Justin gör bättre ifrån sig än jag trodde.
Han har en skicklig lärare.
Försvinn, vidriga fjäderfä!
Märkligt, vi väntar inget nytt drag förrän om tre veckor.
Våra bröder i norr har sett Heraclio. Det var väntat, men inte så snart.
Listigt att slå till när riddarna är borta och kungariket oförsvarat.
- Vem ska nu stoppa honom? - Det ska jag göra.
- Du är för gammal, Blucher. - Prat! Det klarar jag av.
- Gossen kan hjälpa mig. - Det är för tidigt.
Heraclio skulle äta upp honom till frukost. Minns Roland!
- Ska vi ut och söka efter riddare? - Självklart inte, det är för sent.
Låt oss pröva honom och se om han är redo.
Låt gå, men om han misslyckas får han återvända hem.
Jag vägrar äventyra hans liv.
Nu ska vi se hur mycket du har lärt dig, Justin.
Vi har valt en klassisk prövning... En drake!
Men i brist på magiska kreatur får jag lov att presentera...
Gustav!
Du måste träffa hans svagaste punkt med din lans.
- Vad rädd jag blir... - Vänta bara.
Banzai!
Var beredd att bli grillad!
Nej, inte där!
Ja!
Han måste bort, han måste bort...
- Jag ska döda dig! - Tålamodslöftet, Braulio.
Jag ska döda honom, säger jag!
Justin...? Justin!
- Han andas inte. - Var är den...?
- Gudskelov! - Det här var ett misstag.
Det krävs många viktiga egenskaper av en riddare.
Du besitter dem tyvärr inte. Ditt öde är inte här hos oss.
Återvänd till din far. Rolands riddarätt tar slut här.
Har du nåt att säga?
Vänta!
Du har ett tappert hjärta, och det kan försätta dig i knipa.
- Det här behöver du. - Nej, det är ju ditt.
Säg inte emot.
- Jag kom inte hit för att äta paj. - Du älskar rabarberpaj.
- Varför hindrade du honom inte? - Varför hindrade vi inte dina regler?
- Regler som gör människor olyckliga. - Reglerna gör oss till jämlikar.
- Reglerna upprätthåller rättvisan. - Rättvisa och lag kan vara olika saker.
- Din son kanske förstår mer än du. - Han är ett barn som leker barnlekar!
Han får inte bli en ynklig kopia av de där patetiska riddarna!
Säg aldrig mer så där!
Din far var en av dem, och han skulle skämmas över din trångsynthet.
- Tala med honom. Nej, lyssna på honom. - Han är ju inte ens här.
Om du kände din son skulle du veta att det finns nåt han aldrig skulle missa.
Laras fest.
Nej, vi har inte fyllt i blankett A38.
Vänta på ägaren, om du vill, men låt mig sköta mitt jobb.
- Jag sa ju att... Justin! - Förlåt om jag skrämdes.
Är du riddare nu?
- Jag fick underkänt. - Vilka dårar!
- Jag försökte åtminstone. - Ja, och det är beundransvärt.
- Fröken! - Vår ärade gäst är törstig!
- Jag kommer! Kära nån... - Vem är det där?
Alla flickors drömprins, enlig honom. En bluff, enligt mig.
Clo... rex. Clorex bomärke.
Ingen äkta riddare skulle ta betalt för autografer.
- En öl till. Vill du ha en autograf? - Nej, men jag har en dikt åt dig.
Du tror du är smart, att du ler så rart-
-men i själva verket är du en...
Be omedelbart Sir Clorex om ursäkt! På knä!
- Låt henne vara. - Lugn, honom tar pojkarna hand om.
Trevligt att råkas igen.
Det här fixar jag. Fantastiskt vad lite träning kan göra.
Nej, det här fixar vi.
- Tack för påken! - Det där är ingen påk...
Det här är en påk!
Halloj! Vill du ha den stora menyn? Som du vill!
Kära nån...
- Du får... - Sparken? Nej, jag slutar.
- Klar. - Det där var snyggare.
- Toppen... Pank, men åtminstone snygg. - Var har du lärt dig slåss?
- Jag har äldre bröder. - Det låter trevligt.
- Behöver du en vapendragare? - Jag är ingen riddare.
- Om Sir Kyckling där inne kan... - Försök inte.
- Såg du oss inte där inne? - Jag har svikit alla. Lara också.
- Vem är Lara? - Damen jag skulle svära trohet.
Jag lovade att återgälda hennes strumpa inför hennes myndighetsfirande.
- Det är en lång historia. - Vilken knäppgök...
Jag ville komma hem som riddare, men kommer hem som ett fiasko.
Du måste dit, men inte ensam.
Med en trollkarl och en flicka som jag får du nog din prinsessa.
Mina damer och herrar, herr Justin och...
- Talia. - Och...?
Melquiades, trollkarl och magimästare.
- Mina damer och herrar... - Och Karolius, av det mörka ljuset!
Det här stod det inget om i kontraktet.
- Du sa att hon var rik, men... - Hennes släkt uppfann pengar.
- Där! - Vad var det jag sa?
Mina damer och herrar, Lady Lara Brazenhead...
...och den modige...
...den oförliknelige, den bejublade...
...den asgrymme och ödmjuke Sir Clorex.
Duktig pojke. Bra!
- Hur kan hon...? - De passar ihop.
Hej, Lara...
Vad roligt att du är här!
Servitrisen, alltså? Hon är snyggare utan mössa.
Får jag lov?
En ängel...
- Vad vacker du är. - Jag vet.
- Det var längesen. Vem är du här med? - Hon heter Talia.
Hon är din typ. Knasig.
Och de där kläderna passar ju i alla sammanhang.
- Du ser bra ut. - Jag har tränat.
- Vad sa hon? - Att du är knasig.
- Förlåt. Är hon svartsjuk än? - Säkert.
Förlåt igen.
Till nästa trick behövs en frivillig...
...som kan förpassa honom till en annan dimension!
Vänta lite.
Till er förnöjelse, direkt från Franz den falskes hov...
...ber jag att få presentera bröderna Sota!
Men vad i...?
Styrka och stil!
Clowner... Jag avskyr clowner. Jag går till efterrättsbordet.
Kvällen kommer att präglas av spektakel, spänning-
-och publikdeltagande.
Vi behöver lite hjälp, ett "frivilligt offer" om ni så vill...
Den strålande miss Lara!
- Hon ska ingenstans! - Och du är...?
- En som är beredd att försvara sin dam! - Så ädelt...
- Det är ju bara på lek, Justin. - Tycker ni om min ring?
- Välkomna till cirkusen... - Ren choklad!
- Släpp mig, ditt odjur! - Släpp henne!
- Låt min son vara! - Pappa...? Nej, de dödar dig!
- Släpp min son! - Gör som advokaten säger, pojkar.
Vilken perfekt hy!
Vill pappa att dottern ska gå på salong igen så är priset 10 000 guldmynt.
Han har två dygn på sig.
- Äntligen, Sir Clorex! - Sir Clorex...? En riddare?!
Min hjälte! Min tappre riddare!
Du sa att det inte fanns några riddare kvar. Kom!
Nej, vi behöver flickan. Han må vara riddare, men oss skrämmer han inte.
- Spring! - Snacka om oproffsigt...
Och kom inte tillbaka, för då får ni smaka på svärdet!
Svärdet!
Kom tillbaka! Idioter!
- Låt mig hjälpa dig, Justin. - Jag mår bra, pappa.
Så detta är alltså Sir Justin? Du skulle säkert kunna beskydda mig...
Pappa hade nog rätt, du borde nog plugga juridik.
Men inte med mig.
Munkarna hade rätt. Nu går vi hem, pappa.
Såg du hur de sprang vid blotta åsynen av dig?
- Ja, jag brukar ha den effekten. - Jag har aldrig känt mig så...
...så...
...så förolämpad i hela mitt liv! 10 000 mynt?!
Far skulle ha betalat mycket mer. Det var min släkt som...
...uppfann pengar. Ja, du säger det.
Min far kunde ha betalat 100 000, kanske till och med en miljon!
En miljon? Uno, dos, tres, cuatro, cinco... Fem nollor!
Sex, gubben.
Mår du bra?
- Det här var nytt... - Ja, jag ska röva bort dig.
Det här gillar jag, sluta inte!
Ädle springare, ta oss långt härifrån!
Andra hållet!
Snälla ni, lugna ner er! Vi ska hitta flickan.
Hur då? Ni har ju inte ens börjat leta!
Först måste efterlysningsblanketten behandlas...
- Vid det laget är hon död! - Hämta Sir Clorex!
Justin! Jag letade efter dig på festen. Vart är du på väg?
Dit där jag hör hemma. Juristutbildningen.
Lady Lara blev bortrövad ändå till slut. Du avlade ett löfte, Justin.
Min son ska studera. Det där sköter rättstjänarna.
- Ja, jag ser det... - Nån måste rädda henne, pappa.
- Det är för farligt! - Jag måste göra det.
Snälla far, försök inte hindra mig.
Det ska jag inte.
Jag ska vara försiktig. Och jag kommer tillbaka.
- De kom tillbaka och tog henne. - Jag skådar jäntan...
I ett mörkt torn!
Och något mer... Jag skådar en mörk armé! Undergången är nära!
- Klentrogna satar. - Jag tror på dig.
- Visa vägen. - Jag?!
- Toppen... Vi har gått vilse. - Skulle det vara mitt fel?
Ja, vems annars? Du kunde ha frågat nån om vägen!
Vem skulle jag fråga? Ett klippblock?
Är det långt kvar, Mel?
Låt mig försöka.
Efter tunneln - sväng höger.
Sväng höger nu. Sväng höger nu...
Stanna!
Räknar ut ny rutt.
Säkert att vi inte gått vilse?
Jag skådar två vattenfall, och mellan dem ett mörkt torn!
- Vad...? - Tycker du att det här går bra?
- Varför skulle de vara här? - Jag följer bara tredje ögat.
Det är påmålat!
Där!
Ni är framme vid målet.
Kom!
- Melquiades... - Trampa inte på diagrammet!
Akta - Retikulin!
- Akta - Ganymedes! - Förlåt...
- Nej! - Det var bara en sten.
Är vi inte tillbaka när mörkret faller måste du varna folket i byn.
Nej, jag har en bättre idé.
Jag frammanar den bevingade eldbesten som väntar på mig i underjorden.
Väldigt betryggande, men varna dem i byn också.
Visst, telepatiskt eller personligen?
- Vad häftigt... - Sluta upp med det där!
Förlåt då... glädjedödare.
De där oduglingarna är helt omöjliga att arbeta med.
Så går det när man ber klåpare att göra riktiga soldaters arbete.
Vore det inte för dig skulle allt gått i stöpet.
I morgon ska min här marschera in i tronsalen!
Vilka är de?
- Angående betalningen... - Riddare ska inte bry sig om pengar.
Men du är förstås av det ädla slaget som skänker till behövande.
Ja, precis! Till en skola för föräldralösa barn - som inte kan äta!
Deras små händer darrar så att de bara tappar maten.
Det är hjärtskärande!
Nu minns jag.
Visst träffades vi vid slaget vid... Burntwood?
Jo... nu minns jag också!
- Hejsan, småttingar. - Justin...
Ers nåd kapade många huvuden den dagen. Vilken färdighet!
Döda honom.
Vill ni ha en autograf?
Släpp henne!
- Du? - Du?
- Jag visste det! - Fort, döda dem!
Jag ger mig!
Sluta! Jag har ett svärd, och... det är vasst!
Ynkrygg!
Styrka och...
"Styrka och stil", oduglingar.
Styrka och stil!
- Cirkusdags igen. - På dem.
Framåt, Skipper!
Lite mer stil, stumpan. Du är faktiskt flicka.
Stilig hatt.
Stå inte där och dröm, trögskalle! På honom!
- Jo, han kommer norrifrån! - Nej, han kommer söderifrån!
Ett ögonblick.
Sluta!
Jag tar sönder den!
Inte håret!
Låt honom inte... behandla dig så där.
På honom!
Nu, idiot!
Får jag låna herrns vapen, tack?
- Snälla? - "Snälla"...?
Förlåt, ponnyn.
Var sitter bromsen?
- Tack, gode herrn. - Ingen orsak.
Snorunge!
Duktigt fäktat, flicka lilla... Men pass på bakåt.
Trögskalle kan du vara!
- Tack igen. - Så lite så.
- Idiot! - Du, snygging...
- Styrka och stil... - Snygg profil.
- Talia! Är du oskadd? - Ja.
- Imponerande! - Sir Heraclio...
Jag kände dig när du var liten, min gosse.
Namnet var Justin, och jag vet vad du gjorde.
Du beskyller fel person för hans död. Vi har samma mål - strid med mig.
- För att hjälpa dig stjäla tronen? - Som du vill.
Vill du inte vara med i min armé får du möta den.
Jag önskar att du inte följt med. Att du inte var här, menar jag.
- Ursäkta?! - Jag vill inte att du råkar illa ut.
- Ska vi ta hand om dem? - Ja, det ska vi.
- Pojken behöver oss. - Ja, det gör han.
Jag är en - ej längre kluven!
Eldens väsen, kom fram ur er boning!
Kom till vår undsättning!
Vi lyckades!
- Det där kallar inte jag renhårigt. - Blucher!
- I grevens tid, ser jag. - Känner ni varann?
Justin är en flinkare elev än du var, Heraclio.
- Vem ska stoppa oss? Du? - Kanske det.
- Gustav! - Gustav?
Det är bara en krokodil!
Som du vill, gubbe...
Man mot man, här och nu.
- Börjar du bli till åren? - Fäktas mot mig, så får du se.
Dina gamla leder har aldrig tålt fuktig luft.
Jag reder mig ändå ganska bra.
Råttan rymmer!
- Du har blivit ringrostig på klostret. - Jag svek åtminstone inte kungariket.
Jag ville bara vårt bästa.
Dina lögner biter inte på mig. Jag ska sätta stopp för dig!
Så här skulle det inte sluta.
Nej!
Avsluta det, din vettvilling. Du gillar ju att döda riddare.
Blucher!
Det är bara en skråma. Avsluta det här, min gosse.
- Men jag... - Du kan.
Ska du redan gå, fegis?
Som du vill.
- Jag visste att du var en bluff! - Jag slår inte kvinnor!
- En bedragare! - Jag älskar dem!
Jag värmer bara upp.
Den tappre riddaren var i själva verket en svart riddare.
Blucher har tydligen inte lärt dig allt.
- Du har helt enkelt inte det som krävs. - Ska du säga!
Gör dig inte för hemmastadd, tronen är min!
Tack, den är också min.
I morgon ska riket få en ny kung som inte ryggar för något!
Tronen blir aldrig din! Jag ska stoppa dig, precis som farfar gjorde.
- Allt som skett är din fars fel. - Du ljuger!
- Svärdet tillhör min släkt! - Kom och ta det, då.
Mycket ädelt.
Du är smidig, precis som han.
- Våga inte säga hans namn! - Vänta!
Jag kämpar för riddarnas återkomst. Vi har samma ärofulla mål!
Att ta tronen med våld är inte ärofullt. Hellre dör jag!
Som du vill.
Du fick din chans, men nu är det ute med dig.
Poetisk rättvisa!
Din far förstörde mitt liv. Nu förstör jag hans - och tar ditt!
Så rart, du klamrar dig fast vid farfars svär in i det sista.
Men nu tar jag tillbaka det, för att dräpa din far!
- Vad...? - Aldrig!
Blucher!
Åh, nej... Snälla, lämna oss inte.
De här örterna kan hjälpa.
De ska varsamt appliceras på såret.
För att magin ska fungera behövs en magikers hand - och en riddares.
- Men jag är ingen riddare. - Det är du visst.
Snälla, dö inte!
Nej... Nej, snälla! Dö inte!
För sent.
- Vem var han? - Han var min farfars...
Han var min vän.
- Begrav mig inte än, pojk. - Blucher!
Du gjorde det!
Jag visste väl att du kunde.
Varför dröjer det så?
Nu förstår jag.
Justin, du har visat dig tapper och godhjärtad-
-och du har räddat kungariket.
Därför förlänas du den ärofullaste titeln av alla - riddarens.
Men för att det ska vara laga giltigt måste vi först göra en sak.
Dekretet som förbjuder riddare måste hävas.
Till detta krävs två underskrifter.
Det är dags att rätta vårt misstag.
Min son... Han dog i min famn!
Tänk om det här innebär att jag mister dig också!
Vänta!
Min drottning, jag är ytterst tacksam, men måste avböja för min fars skull.
Nej. Min son Justin är inte längre ett barn.
Om jag inte förstod det skulle jag verkligen mista honom.
Precis som sig bör.
Accepterar du ridderskapets ok och svär trohet åt ditt land?
Bär då detta svärd med styrka och rusta ditt hjärta för godhet.
Använd det aldrig till att göra skada, utan blott till att försvara det goda.
Må dessa slag bli de enda du tar emot, och må de minna dig om ditt löfte.
Res dig upp, Sir Justin!
Jag svor att vara dig trogen i mitt ridderskap och står vid mitt ord.
Inte ska väl jag...
Nu är jag befriad från mitt löfte.
Jag vet inte varför jag inte förstod, kanske var du för perfekt som vän-
- men vill du, Talia, göra mig den äran att följa mig till...
Alla firade den kvällen, men Sir Justin dinerade med sin älskade.
De var förstås inte ensamma. Det är vi aldrig.
För där uppe bland stjärnorna-
- blickar alla forna, samtida och framtida hjältar ner mot oss och ler.
Jag är imponerad. Pojken lyckades faktiskt.
Hans lärare var inte så pjåkiga heller.
Vem vet, det här kanske bara är början.
Ja, Legantir, det är början på en ny tidsålder!
En ny tidsålder för nya hjältar!
Översättning: Karl Hårding www.hippeismedia.com